Lucy...! Ta det lugnt.
Jag ser nånting hemskt.
Lugna dig, Lucy.
Lugn. Nu är det bra.
Jonathan, du vet att det inte är bra att kasta i sig frukosten.
Jag blir orolig.
God morgon.
Harker, kom hit.
Jag har ett uppdrag åt er.
Något som jag bara kan anförtro er...
Det gläder mig, herr Renfield.
Greve Dracula har skickat ett brev till mig från Transsylvanien.
Han vill köpa ett hus. Jag vet... Det blir en lång resa.
-Var är det? Bortom Karpaterna? -Ja.
Men jag försäkrar er att det är värt mödan.
Då kan jag köpa ett nytt hus åt Lucy. Hon förtjänar ett bättre.
Javisst. Men det blir inte lätt. Ni kommer att behöva mycket tid...
...och det kan kosta er både svett...
...och dessutom kanske lite blod.
Det blir skönt att komma bort från staden.
Från alla dessa kanaler, som inte leder någonstans.
Transsylvanien. Där ligger det. Mitt i storskogen...!
Ett underbart land. Dystert, men också spännande.
Greven vill köpa ett vackert hus här. Jag tänkte mig huset nära ert.
Det är ju förfallet, och obebott sedan länge.
Det går alltid att rusta upp. Vi ska i alla fall erbjuda honom det.
-Ni avreser omedelbart. -Redan i dag?
Javisst. Jag har alla papper klara. Vi får inte låta honom vänta.
Om ni vill att jag reser i dag, så är jag beredd.
-Redan i dag? -Ja. Till Transsylvanien.
Där det finns riktiga vargar och vålnader.
Res inte, Jonathan! Jag har onda aningar.
Du kommer att råka i fara. Du får inte ge dig av!
Vargar, banditer och spöken.
Du får inte resa dit. Jag tillåter det inte.
Jag vill resa till havet med dig. Där vi träffades som nyförälskade.
Lucy...
Jag vet inte. Ibland är jag helt blind.
Jonathan, jag måste säga det, fast jag vet att du anser-
-att det kommer från din hustrus svaga och skyddslösa hjärta.
Det kommer från mitt starka hjärta.
En namnlös, inre, vanmäktig skräck.
Jag överlämnar Lucy åt er. Hon är det dyrbaraste på jorden för mig.
Mina, var som en syster för henne.
Varsågod och stig in.
Ge mig nåt att äta. Jag måste hinna till greve Draculas borg i dag.
-Måste ni verkligen dit, unge herrn? -Ja. Hur så?
Vet ni vad ni ger er in på? Ska ni störta er själv i olycka?
Vet ni inte att alla onda gastar driver sitt spel vi midnatt?
-Människor har försvunnit spårlöst. -Det är bara vidskepelse.
Ni kan tyvärr inte få nån kusk som kör er dit-
-och er egen häst måste stanna kvar här några dagar.
Då får jag skaffa en annan.
Res inte, unge herrn.
Några av zigenarna har varit på andra sidan.
Han säger att ni inte ska bege er dit.
En ravin på vägen dit slukar människor. Sedan ett klipplandskap.
Han säger att vid Borgo-passet, så delar sig ljuset.
Ett land som leder både till himlen och mot avgrunden.
Ingen har någonsin kommit tillbaka därifrån.
Zigenarna tror inte heller att det finns nån borg.
Den är inbillning. Det lär vara en ruin - en spökborg.
Den som vågar sig så långt in i fantomernas land, han går förlorad.
Till mig?
"Om vampyrer och blodsugare."
"Om likätare i gravar, och om gengångare."
"Levande döda som nattetid hoppar upp på främlingars ryggar."
"Transsylvanien. Nosferatu - den vandöde".
"Förbannelsen vilar tung på folket. Vampyren Nosferatus förbannelse."
Kör ni mig till Borgo-passet? Jag betalar bra.
Det finns ingen väg dit.
Det går ju en väg. Jag behöver er vagn.
Jag har ingen vagn.
Jag betalar dubbelt pris för en av era hästar.
Ni ser väl att jag inte har några hästar?
Nåväl. Då får jag gå till fots.
Greve Dracula?
Jag är greve Dracula. Välkommen till mitt slott. Jag har väntat på er.
-Ni är Jonathan Harker? -Ja.
Stig på.
Natten är kylig och ni är säkert trött och hungrig.
Här är mina dokument.
Här är ritningarna över huset som säkert ska intressera er.
Bra. Ta nu för er av maten.
Ni får tyvärr äta ensam. Det är snart midnatt-
-och före detta klockslag äter jag ingenting.
Tjänstefolket står tyvärr inte till ert förfogande.
Ni får nöja er med att jag själv sörjer för er bekvämlighet.
Hör ni?
Nattens barn stämmer upp till musik.
Unge man, stadsborna kan inte sätta sig in i jägarens själstillstånd.
Kniven kan vara smutsig. Det kan bli blodförgiftning.
-Det är världens äldsta läkemedel. -Det är inget att bry sig om.
Ni förstår... Jag vill bara ert bästa.
Vi ska ju stanna uppe tillsammans.
Det är långt till gryningen och under dagen är jag inte hemma.
"Lucy, min älskade."
"Här finns ingen postgång, så därför ämnar jag skriva dagbok"-
-"om mina tankar och känslor. I går kväll nådde jag fram"-
-"till mitt mål Transsylvanien: Greve Draculas slott."
"Jag har haft mardrömmar och jag känner mig så matt."
"Hela slottet är så overkligt att jag ibland tror att jag drömmer."
Jag gläds inte längre åt solsken och brunnar som ungdomen fröjdas åt.
Jag älskar mörkret och skuggorna-
-där jag kan vara ensam med mina tankar.
Jag härstammar från en gammal släkt.
Tiden är en avgrund, djup som tusen nätter.
Århundraden komma och gå. Att inte kunna åldras är hemskt.
Döden är inte det värsta. Det finns hemskare tankar.
Kan ni föreställa er att leva i århundraden-
-och ändå varje dag uppleva samma obetydligheter?
Ni sa att det gamla huset var beläget i närheten av er bostad.
Ja, det ligger mittemot.
Visa mig kontraktet.
En sån underbart vacker hals...!
Det är min hustru, Lucy.
Er hand...er hand är så kall.
Papperen, kontraktet. Jag ska genast skriva på.
-Vi har ju inte bestämt något pris. -Jag betalar det ni vill ha.
-Hur lång tid tog resan från Wismar? -Fyra veckor.
Landvägen tar sin tid.
"Från Djävulens säd kom Nosferatu"-
-"som livnär sig på människoblod och har sin hemvist i hemska hålor"-
-"gravar och kistor, fyllda med fördömd jord från kyrkogårdar"-
-"där digerdöden samlat sin skörd - pesten."
Jonathan!
En plötslig feberattack...
...och ovanligt hög puls. Hon måste vila.
Kalla på mig, om så behövs. Jag tror inte att det blir värre.
Gud, han är på väg till Wismar! Lucy... Lucy är i fara.
Jag måste ut härifrån.
Konstigt.
-Men papperen verkar vara i ordning. -Här står: från Varna till Wismar.
Matjord för botaniska experiment.
Öppna en av dem. Jag måste få visshet.
Syster priorinna, håll kvar de svarta kistorna.
Patienten från i går har fått ett anfall. Han som bet en ko.
-Han sitter i isoleringscell. -Jag kommer.
Blod är liv.
-Blod är liv...! -Gör han ofta så här?
-Han äter bara flugor. -Blod är liv...!
Tyst! Jag hör segel som rasslar.
Fortfarande inget brev. Oroa er inte, Lucy.
Postgången är dålig i Transsylvanien. Det säger brevbäraren också.
-Det måste ha hänt Jonathan något. -Förtröstan. Gud hör vår bön.
Han är så långt borta när vi behöver honom.
-Unge herrn kan inte resa. -De svarta likkistorna...
-Jag måste till Wismar före dem. -Ni får vänta tills doktorn kommer.
Lucy är i fara - jag måste i väg.
De svarta likkistorna... Fara på färde.
"En förbannelse vilar över fartyget sedan vi lämnade Svarta havet."
"Fyra matroser och en styrman har insjuknat och dött."
"En matros och kocken är spårlöst försvunna."
"Männen blev rädda angående ryktet om en främling ombord"-
-"men vi har genomsökt fartyget. Det är bara råttorna"-
-"som utgör en verklig plåga. Vi försöker hålla nordvästlig kurs."
"Vinden håller i sig - 12 knop."
Herr Renfield, ni skickade i väg min man till Transsylvanien.
Jag har inte hört något från honom på flera veckor.
Jag borde själv resa dit.
-Vänta! Min herre kommer. -Vem kommer? Berätta mer.
Råttornas herre. Han är hungrig. De är 400 000 till antalet.
Pest...i Varna!
Min herre och mästare är här!
Mästaren är här...!
Lägg ut en landgång. Vi måste undersöka fartyget.
Ta loss honom.
Inte en levande själ ombord. Lite last. Råttor i lastrummet.
Men vi har ju loggboken.
Jag står inför ett mysterium.
Men loggboken kanske kan ge oss upplysningar.
"Varna den 6 juni. Besättning: jag, kaptenen, oräknad"-
-"två styrmän, fem matroser, en kock. Färdriktning, Dardanellerna."
"Vi seglar västerut. I dag dog den tredje matrosen i feber."
"I går försvann andre styrman som stod vid rodret...spårlöst."
"20 juni. Nordlig kurs, svår sjö, 14 knop."
"Allt kusligare ombord. Endast förste styrman och jag är i livet."
"'Något' finns ombord. Råttor äverallt. Är det pesten?"
Gå lugnt hem, allesammans! Stäng fönster och dörrar.
Frun, den här mannen hör uppenbarligen hemma här.
Lucy!
Jonathan!
Vem är denna kvinna?
Ta in honom.
Jag antar att det rör sig om akut hjärnfeber.
Solskenet berör mig illa.
Dr Van Helsing, kommer vi alla att bli vansinniga-
-och hamna i tvångströja?
Förlåt att jag kommer oanmäld. Jag är greve Dracula.
Jag känner till er. Jag har läst Jonathans dagbok.
-Han är sjuk efter besöket hos er. -Han kommer inte att dö.
Döden är stor. Vi tillhör alla Honom.
Floderna flyter utan oss. Tiden rinner bort.
Om man tittar ut kommer stjärnorna förvirrade emot oss.
Endast döden...är kusligt säker.
Att dö är hemskt för de aningslösa. Men döden är inte allt.
Det är ännu hemskare att inte kunna dö. Jag önskar-
-att jag fick ta del av kärleken mellan er och Jonathan.
Ingenting på jorden, inte ens Gud själv, kan komma åt den.
Trots att Jonathan inte känner igen mig längre.
Det kan jag ändra på. Kom till mig och bli min bundsförvant.
Det kan bli er mans räddning - och min.
Att inte kunna få kärlek, innebär en stor smärta.
Räddningen kommer endast från oss själva.
Ni kan vara övertygad om...
...att jag inte är rädd att tänka mig det osannolika.
God natt.
Stopp där!
Hjälp...!
"Nosferatu, den vandöde. Han suger blodet ur sina offer"-
-"och gör dem till nattens spöken. Han liknar en skugga"-
-"och han har ingen spegelbild. När natten kommer går han på jakt."
"Han tar sig igenom murar, väggar och dörrar. Han svävar"-
-"som en fladdermus i den sovandes rum och likt en svart varg"-
-"jagar han den som flyr. När han kommer, är hoppet ute."
"Även om vampyren är ett onaturligt väsen"-
-"måste han lyda vissa naturlagar. Ett krucifix fjättrar honom."
"Solens strålar förintar honom. Ett helgat nattvardsbröd"-
-"skär av hans reträttväg. Om en renhjärtad kvinna får honom"-
-"att glömma bort hanegället, så dör han av dagsljuset."
Vad befaller min mästare?
Bege dig norrut. Till Riga.
Råttarmén och Den svarta döden följer med dig.
Ske din vilja. Amen!
-Pesten, pesten! Vad gör ni här? -Jag söker stadens råd.
-Det finns inte längre. -Då vill jag träffa borgmästaren.
-Han är död. Gå hem, genast! -Jag vet om orsaken till allt detta.
Varför lyssnar ni inte på mig?
Jag känner till orsaken...!
Allt det här är bara fantasier.
Ni har ju läst Jonathans dagbok.
Ni har sett det med egna ögon. Där ute blir det värre för varje dag.
Och boken...om vampyrer.
Titta själv...!
Vi lever i en tid där vetenskapen har gjort sig av med övertron.
Jag tror på det jag ser med mina egna ögon.
-Tror, tror... -Just det. Tror...dr Van Helsing.
Tron är den egenskap som gör att människan kan se det-
-som vi betraktar som osant.
Hjälp mig att förinta odjuret. Vi måste hitta hans svaga punkt.
Fartyget hade likkistor med sig. Vi börjar med dem redan i natt.
Det här måste först utforskas ordentligt och omsorgsfullt.
På ett vetenskapligt sätt.
Nej! Redan i natt. Vi har ingen tid att förlora.
Den gode bonden skulle aldrig gräva upp vetet-
-för att se om det växer. Det gör bara barn som leker bönder.
Då måste jag själv förinta odjuret.
Syster...min medicin.
Frun, var känner jag er ifrån?
Herre i himmelen, förlåt mig.
Vill ni inte dricka med oss? Bli vår gäst.
Vi som sitter här har alla pest. För första gången gläder vi oss.
Madame Lucy, öppna!
Allt väl? Följ med till Schraders. Det har hänt något förskräckligt.
Lucy, ta er samman. Ni kan gå in, det är inte pest.
Gode Gud! Vad har hänt?
Madame Mina hittades död i morse.
Schrader har mist förståndet.
Vi tänker undersöka saken från grunden - vetenskapligt.
Det får vara nog med er vetenskap!
Jag vet vad jag måste göra nu.
Ett helgat nattvardsbröd fjättrar vampyren.
Om en renhjärtad kvinna får honom att glömma hanegället...
...så dör han av dagsljuset.
Nu vet jag allt. Jag skulle ha lyssnat på er tidigare.
En påle och en hammare...! Jag måste förgöra monstret.
Stopp! Gör det inte.
Nej...!
Hjälp!
Van Helsing! -Grip honom. Han har mördat greven.
Har ni gjort det här? Med den här pålen?
-Jag kan förklara. -Det behövs inte. Ni är gripen.
-Grip honom! -Gripa...?
-Hämta polisen. -De är döda.
-För honom till häktet. -Fångvaktaren är inte i livet.
-Grip honom ändå! -Jag har inga vapen.
-Ni är ju rättsbetjänt! -Vart ska jag föra honom?
-Inte vet jag... -För mig vart som helst.
Varför står ni här? Hämta en kvast. Det är ju fullt av skräp här.
Försegla rummet för polisutredning, och led fram min häst.
Jag har mycket att göra.